GRUP+4+-+CONTE+B1

= GRUP 4 - CONTE INICIAL B1 =
 * 27 d'octubre de 2017 **
 * Escola Ventós Mir **


 * TÍTOL: EL BON GERMÀ. LA CURACIÓ DE L'AUTISME **

En un país proper hi vivia un noi que tenia 16 anys i es deia Joan. Tenia un germà petit, en Marc, i que tenia un trastorn anomenat autisme. A en Marc li costava tenir amics i amigues, no sabia com relacionar-se amb els altres.

A més de l’escola els pares portaven en Marc a un casal per tal d’ajudar-lo a estar amb altres nois i noies. També van voler potenciar algunes habilitats seves, com que aprengués música, pintura, a classes d’escriptura perquè pogués expressar els seus sentiments... Però de tot això només semblava que pintar quadres se li donava una mica bé.

Al cap dels anys va aprendre l’ofici de fuster i se li donava prou bé, però li costava entendre’s amb els companys o amb els proveïdors de la fusteria i no li va durar molt de temps. Finalment va acabar treballant en una fàbrica fent una feina amb una màquina, només va haver d’aprendre bé a fer-la funcionar i ja n’hi va haver prou.

Mentrestant en Joan s’havia volgut preocupar per ell. No li agradava gens que en Marc tingués autisme i també s’ho passava malament de veure’l sempre sol. Va estudiar la carrera de farmacèutic i quan la va acabar es va posar en contacte amb d’altres amics seus que havien fet altres estudis: una metgessa, una biòloga, un químic... Va proposar-los de fer un grup d’investigació científica per arribar a descobrir la cura de l’autisme. En un principi van dubtar perquè creien que era impossible però al final tots van acceptar.

Mentrestant en Marc estava feliç de veure que encara que no tenia amics el seu germà gran estava fent un sacrifici per ell s’hi preocupava.

Després de cinc anys investigant va semblar que ho havien descobert. Amb el tractament calia prendre’s unes pastilles tres cops al dia i un xarop un cop al dia. Al cap d’un mes es va veure que en Marc anava millorant. No estava curat del tot perquè s’ho havia de prendre per sempre però es veia que a poc a poc hi havia canvis positius.

Un cop van veure que els medicaments eren útils, en Joan i tot l’equip d’amics investigadors van poder fer públic el seu descobriment. Volien que la curació pogués arribar a totes les persones del món que patien autisme. Els van arribar felicitacions des de tots els països.

En Marc va estar molt content pel que havia fet el seu germà. Va poder tenir amics i amigues. Quan es va fer més gran va poder tenir un millor treball, es va casar amb una noia que es deia Marta i va poder fer una vida com tothom.

En Marc s’havia pogut curar gràcies a la **solidaritat** de moltes persones!!

I conte contat, ja s’ha acabat.