GRUP+3+-+CONTE+A3


 * GRUP 3 - CONTE A3 ** (Adaptació Conte A2)


 * 15 de desembre **


 * Escola Itaca **


 * Títol: **Una aventura amb amics

Un conte us explicaré, tan bé com jo sabré; si escolteu el sentireu, qui no el sentirà no el sabrà.

Era un nen que es deia Dani i que estava apunt de fer deu anys el proper mes d’agost. Els seus pares van voler fer-li una festa sorpresa molt especial. Van voler convidar durant quatre dies els seus amics i amigues a celebrar-ho a un càmping que estava a la comarca del Berguedà.

El primer dia van arribar al matí, van plantar les tendes de campanya i després se’n van anar a la piscina. Al cap d’una estona tenien gana, van sortir del bany, es van dutxar, van vestir-se i se’n van anar a menjar. Mentrestant els pares els havien preparat un bon dinar amb una barbacoa.

Durant la tarda van estar passant-s’ho bé jugant una estona amb els jocs d’unes tauletes, van anar al minigolf, a tennis...

Van sopar i aquella nit van anar a dormir d’hora perquè estaven molt cansats i l’endemà els esperava un dia amb moltes activitats.

Al dia següent els esperava un bon esmorzar i cap a mig matí se’n van anar amb els pares a fer una caminada fins a un riu proper. Allà hi havia una bassa molt gran i amb l’aigua molt freda. Es van banyar durant una bona estona i es tiraven a l’aigua saltant des d’una roca. Els pares van marxar a fer el dinar i al cap de mitja hora els nois i noies van tornar al càmping. Els esperava una bona paella que van trobar boníssima.

Van passar la tarda amb jocs de taula: el parxís, l’oca, l’Uno... Després de berenar ja no feia tanta calor. El càmping tenia unes pistes poliesportives i van estar jugant a bàsquet i després a beisbol.

Llavors van tenir un problema: amb un cop de bat la pilota va sortir disparada molt lluny, fora del càmping, cap al bosc. Com que no volien perdre la pilota van recollir el material i se’n van anar cap al bosc a buscar-la.

Buscant, buscant, van anar molt endins cap al bosc sense trobar-la. Van estar molta estona voltant, tanta que van perdre la noció del temps i va començar a fer-se fosc. També començaven a tenir gana i van estar tots d’acord que calia tornar.

Van començar a caminar pel camí de tornada i van trobar un parc de tirolines al bosc. Quan el van veure es van oblidar de la pilota i van entrar a jugar. El Dani va pujar a la tirolina més alta. En enfilar-se i mirar cap a baix va tenir molta por. Les mans li van començar a suar i va pensar que podria relliscar i caure. El seu millor amic Hamad es va adonar i va pensar que si l’animava podria ajudar-lo a enfrontar les seva por .  El Dani es va sentir amb forces de tirar-se tot i sentir-se una mica insegur. El seu amic el va esperar al final del recorregut. En arribar, el Dani es va abraçar eufòric al seu amic. Mentre el Dani i els seus amics jugaven al parc, els pares estaven molt preocupats. Es feia molt tard i els nens no tornaven i patien per si s’havien perdut pel bosc. A l’hora de tancar el parc, l’encarregat de vigilància va veure que aquell grup de nens estaven sols sense cap adult. Es va acostar i els va preguntar com era que estaven sols. Li van explicar que buscant una pilota s’havien perdut i que al trobar el parc s’havien quedat a jugar. Ell els hi va preguntar si sabien com tornar al càmping i com que va veure que no sabien trobar el camí de tornada, es va oferir per acompanyar-los fins allà. Quan van arribar al càmping, els pares estaven preocupadíssims i a punt a trucar als mossos. Quan els van veure es van posar molt contents! I per agrair-li al vigilant del parc que els hagués acompanyat, el van convidar a sopar i a veure una pel·lícula.

<span style="font-family: &#39;Arial&#39;,&#39;sans-serif&#39;;">

=**<span style="font-family: "Arial","sans-serif";">I conte contat, conte acabat! **=